Stakkars Jane.
Men en jente liker problemer i kjærlighet nå og da.
Det gir henne noe å tenke på
og en utmerkelse blant hennes venner.
- Det vil nok muntre henne opp, far. - Nå er det din tur, Lizzie.
Du har avvist Collins.
Du er fri til å reise for å bli avvist selv.
Hva med Mr Wickham?
Han er en hyggelig kar som får jobben gjort bra.
- Far... - Og du har en kjærlig mor
som ville gjort det beste ut av det.
- Charlotte! - Min kjære Lizzie.
Jeg har kommet med nyheter. Mr Collins og jeg er... forlovet.
- Forlovet? - Ja.
- For å gifte dere? - Hva slags annen forlovelse finnes?
Herregud, Lizzie, ikke se sånn på meg.
Jeg blir like lykkelig med ham som noen annen.
- Men han er latterlig. - Å, hysj.
Alle har ikke råd til å være romantiske.
Jeg har blitt tilbudt et komfortabelt hjem og beskyttelse.
Det er mye å være takknemlig for.
Jeg er 27 år gammel. Jeg har verken penger eller utsikter.
Jeg er allerede en byrde for mine foreldre.
Og jeg er redd.
Så ikke bedøm meg, Lizzie. Ikke våg.
Kjære Charlotte. Takk for brevet ditt.
Jeg er glad du liker huset, møblene og veiene
og at lady Catherines oppførsel er vennlig og imøtekommende.
Med din avreise, Janes til London
og militsens reise nordpå med den fargerike Mr Wickham,
må jeg tilstå at i mine øyne har det vært grått her.
Og tjenesten du ber om er ingen tjeneste.
Jeg besøker deg gjerne så snart du har anledning.
Velkommen til vår ringe bolig.
Min kone oppmuntrer meg til å tilbringe tid i hagen for helsens skyld.
Jeg tror gjesten vår er trett etter reisen.
Jeg planlegger forbedringer. Jeg planlegger en ny sti.
Jeg smigrer meg selv ved å si at alle unge damer ville vært glade
for å være husfrue i et slikt hus.
Vi blir ikke forstyrret her.
Denne salongen er kun til mitt bruk.
Å, Lizzie, det er en glede å styre mitt eget hjem.
- Charlotte, kom her! - Hva har skjedd?
Har grisen unnsluppet igjen? Å, det er lady Catherine.
Kom og se, Lizzie.
Supre nyheter.
Vi mottok en invitasjon til Rosings fra lady Catherine.
Så vidunderlig!
Ikke vær engstelig for drakten din.
Bare ta på det beste du har med.
Lady Catherine har aldri hatt noe imot de ydmyke.
Et av de mest utrolige syn i Europa, ikke sant?
Bare vinduene koster mer enn 20 000 pund.
Kom nå.
Jeg tror vi skal spille kort litt senere.
Lady.
Miss de Bourgh.
- Så du er Elizabeth Bennet? - Det er jeg, lady.
Dette er min datter.
- Hyggelig at du ber oss på middag. - Teppet koster mer enn 300 pund.
Mr Darcy.
Hva gjør du her?
Mr Darcy, jeg ante ikke at vi fikk den ære.
- Miss Elizabeth, jeg er gjest her. - Kjenner du min nevø?
Jeg hadde den glede å treffe din nevø i Hertfordshire.
Oberst Fitzwilliam. God dag.
Mr Collins, du kan ikke sitte ved siden av din kone. Bort der.
Harvey, kan du gi meg fisken...
Jeg regner med at familien din er friske, Miss Elizabeth?
Det er de, takk.
Min eldste søster er i London. Kanskje du så henne der.
Jeg har ikke vært så heldig...
Spiller du pianoforte, Miss Bennet?
- Kun litt, ma'am, og dårlig. - Tegner du?
Nei, overhodet ikke.
Tegner søstrene dine?
Ingen av dem.
Det er veldig rart.
Dere fikk vel aldri sjansen.
Moren deres skulle tatt dere til byen så dere kunne lært av mesterne.
Moren min ville gjort det, men faren min hater byen.
- Har guvernanten deres dratt? - Vi har aldri hatt guvernante.
Ingen guvernante? Fem døtre oppdratt uten guvernante?
Jeg har ikke hørt på maken. Moren deres må ha vært slave av deres utdannelse.
Overhodet ikke, lady Catherine.
Har dine yngre søstre debutert i sosieteten?
- Ja, ma'am, alle sammen. - Alle?
Alle fem ute på en gang? Det er veldig rart.
De yngre ute før de eldre gifter seg?
Dine yngste søstre må være veldig unge.
Ja, den yngste har ikke fylt 16.
Men det ville vært hardt for de yngre
å ikke få fornøyelser fordi de eldre fremdeles er ugifte.
Det oppmuntrer ikke til søsterlig omtanke.
Du har en bastant mening til å være så ung.
Hvor gammel er du?
Med tre yngre søstre, kan du ikke vente at jeg innrømmer det.
Miss Bennet, kom og spill for oss.
- Nei, jeg ber deg. - Musikk er min fryd.
Det er faktisk få mennesker i England
som har en sannere nytelse av musikk enn meg.
Eller bedre naturlig smak.
Hvis jeg hadde lært, ville jeg vært veldig kyndig.
Anne også, hvis helsen hennes tillot det.
Jeg plages ikke av falsk beskjedenhet, så når jeg sier jeg spiller dårlig...
Lizzie, ladyen krever det.
Hvordan går det med Georgiana, Darcy?
- Hun spiller bra. - Jeg håper hun øver.
Ingen ypperlighet vil oppnås uten konstant øving.
Jeg har sagt det til Mrs Collins.
Selv om du ikke har instrument, kan du komme til Rosings
og spille pianoforte i husholderskens rom.
Du er ikke i veien for noen i den delen av huset.
Du akter å skremme meg ved å høre meg.
Men jeg blir ikke skremt, selv om søsteren din spiller så bra.
Jeg vet jeg ikke kan skremme deg selv om jeg skulle ønske det.
Hvordan var min gamle venn i Hertfordshire?
Vil du virkelig vite det?
Forbered deg på noe fryktelig.
Første gangen jeg traff ham, danset han ikke med noen,
selv om det var få gentlemen
og det var mang en dame uten partner.
- Jeg kjente kun min egen krets. - Ingen kan introduseres på et ball.
Fitzwilliam, jeg trenger deg.
Jeg har ikke talentet
til å tale lett med folk jeg aldri har truffet før.
Kanskje du skal ta din tantes råd og øve.
Kjære Jane...
Mr Darcy.
Vennligst sett deg.
Mr og Mrs Collins har dratt til landsbyen.
Dette er et sjarmerende hus.
Jeg tror tanten min gjorde mye med det da Mr Collins ankom.
Jeg tror det.
Hun kunne aldri ha skjenket sin snillhet til en mer takknemlig undersått.
- Skal jeg be om te? - Nei takk.
God dag, Miss Elizabeth, det har vært en glede.
Hva har du gjort med stakkars Mr Darcy?
Jeg aner ikke.
Enhver hjerne må ha noen å konsultere
for å få trøst i nøden.
Det er mange ting som andre kan ha og vi ikke kan skaffe.
Jeg tenker på ting
som bare kan skaffes gjennom samleie...
Tilgi meg, gjennom samvær i vennskap eller høflighet.
I slik anledning kommer den stolte mann ikke og møter deg med hjertelighet,
men med mistanken til en som sonderer en fiende...
- Hvor lenge skal du bli? - Så lenge Darcy ønsker.
- Jeg er til hans disposisjon. - Alle er visst det.
Rart at han ikke gifter seg og sikrer en varig bekvemmelighet av den typen.
- Hun blir en heldig kvinne. - Ja vel?
Darcy er en lojal følgesvenn.
Han reddet nylig en av sine venner.
Hva skjedde?
Han reddet ham fra et uklokt ekteskap.
Hvem er mannen?
Hans nærmeste venn, Charles Bingley.
Ga Mr Darcy en grunn for innblandingen?
Det var visst sterke innvendinger mot damen.
Hva slags innvendinger? Hennes mangel på formue?
Jeg tror det var familien hennes som var upassende.
- Så han skilte dem? - Jeg antar det. Jeg vet ikke mer.
Miss Elizabeth.
Jeg har kjempet forgjeves og klarer ikke mer.
Disse månedene har vært en plage. Jeg kom til Rosings for å treffe deg.
Jeg har kjempet mot min fornuft, min families forventninger
din lave stilling, min rang.
Jeg skal sette det til side og be deg ende min lidelse.
- Jeg skjønner ikke. - Jeg elsker deg.
Meget iherdig.
Vær så snill å gjøre meg den ære å si ja til mitt frieri.
Sir, jeg skjønner du har gjennomgått en kamp,
og jeg er lei for å ha forårsaket deg smerte.
Det var ikke bevisst.
- Er dette ditt svar? - Ja, sir.
- Ler du av meg? - Nei.
Avviser du meg?
De følelsene som hindret aktelsen av meg hjelper deg nok over det.
Får jeg spørre hvorfor jeg blir avvist med så lite høflighet?
Kan jeg spørre hvorfor du sa du likte meg mot ditt bedre vitende?
Hvis jeg var uhøflig, er det en unnskyldning.
- Men du vet jeg har andre grunner. - Hvilke da?
Tror du noe frister meg til å ta hånden til en mann som har ødelagt
min elskedes søsters lykke?
Nekter du for at du skilte et ungt par som elsket hverandre
ved å la din venn fordømme for lunefullhet
og min søster for spott for skuffede håp,
så de begge lider fryktelig?
- Jeg benekter det ikke. - Hvordan kunne du?
Jeg trodde søsteren din var likeglad med ham.
Jeg skjønte at hans engasjement var dypere enn hennes.
Hun er sjenert!
Bingley ble overbevist om at hun ikke følte det sterkt.
- Du sa det. - Til hans eget beste.
Min søster viser knapt sine sanne følelser overfor meg.
Hans formue hadde vel noe å si?
Jeg vil ikke vanære din søster. Det ble antydet...
Hva da?
Det var klart at et fordelaktig ekteskap...
- Ga min søster det inntrykket? - Nei!
- Nei. Men familien din... - Våre manglende forbindelser?
- Nei, det var mer enn det. - Hvordan, sir?
Den manglende anstendigheten utvist av din mor, yngre søstre og far.
Tilgi meg. Jeg må ekskludere deg og søsteren din fra dette.
Og hva med Mr Wickham?
Mr Wickham?
Hva slags unnskyldning har du for din oppførsel?
- Du er veldig interessert. - Han snakket om sitt elende.
- Å, det har vært stort. - Du ødela sjansene hans,
men behandler ham med sarkasme.
Er dette din mening om meg?
Takk. Kanskje de handlingene kunne blitt oversett
hadde ikke din stolthet blitt skadd grunnet mine skrupler i vårt forhold.
Skal jeg glede meg over din lavere rang?
Og det er ordene til en gentleman.
Din arroganse og innbilskhet, din ringeakt overfor andres følelser
fikk meg til å skjønne at du var den siste mannen i verden jeg kunne ekte.
Tilgi meg, madam, for at jeg tok så mye av din tid.
Jeg kom for å levere dette.
Jeg skal ikke gjenta de meningene du syntes var så kvalme.
Men jeg vil snakke om de to krenkelsene du har uttalt.
Min far elsket Mr Wickham som en sønn.
Han etterlot ham et sjenerøst levebrød. Men da min far døde,
erklærte Mr Wickham at han ikke aktet å ta imot ordre.
Han forlangte verdien til levebrødet, som han gamblet bort på uker.
Han skrev så og forlangte flere penger, noe jeg nektet å gi.
Etter det brøt han all kontakt.
Han kom for å treffe oss, da han erklærte kjærlighet for søsteren min,
som han prøve å overtale til å rømme med seg.
Hun skal arve 30 000 pund.
Da jeg gjorde det klart at han aldri ville få arven, forsvant han.
Jeg skal ikke skjule Georgianas fortvilelse.
Hun var 15 år gammel.
Når det gjelder din søster og Mr Bingley,
selv om mine motiver kanskje virker mangelfulle,
var de for å hjelpe en venn.
Lizzie.
Går det bra?
Jeg vet knapt.
Lizzie. Så heldig at du har ankommet.
Din tante og onkel er her for å levere Jane fra London.
- Hvordan går det med Jane? - Hun er i stuen.
Jeg er over ham. Hvis han gikk forbi meg på gaten, ville jeg ikke merket det.
London er så atspredende. Det er sant.
Det er så mye å gjøre.
Har du nyheter fra Kent?
Nei.
I det minste ikke noe underholdende.
Lizzie, si det til mor!
Slutt med oppstyret.
- Hvorfor spurte hun ikke meg også? - Fordi jeg er bedre selskap.
- Hva er i veien? - Jeg har like stor rett.
La oss alle dra.
Lydia har blitt invitert til Brighton med Forster-familien.
Svømming i sjøen passer bra.
Jeg skal spise med offiserene hver kveld.
Far, ikke la henne dra.
Lydia vil aldri bli rolig før hun har eksponert seg et offentlig sted.
Og vi kan aldri vente at hun gjør det med så liten ubeleilighet.
Hvis du ikke sjekker henne,
blir hun uthengt som den tåpelige flørten som latterliggjorde familien.
Og Kitty følger som alltid etter.
Lizzie, vi får ikke fred før hun drar.
Er det det eneste du bryr deg om?
Oberst Forster er en fornuftig mann.
Han holder henne unna den verste ugagnen.
Og hun er for fattig til å bli et bytte.
Det er farlig.
Offiserer finner nok sikkert andre kvinner som er verdt det.
La oss håpe at oppholdet henne i Brighton
vil lære henne om hennes egen ubetydelighet.
Hun kan jo ikke bli verre.
Da måtte vi i tilfelle låse henne inne resten av livet.
Lizzie, du får gjerne slå følge med oss.
Peak District er ikke Brighton.
Det er få offiserer, og det kan kanskje påvirke beslutningen din.
Bli med oss til Peak District, Lizzie, og få noe frisk luft.
Naturens storslåtthet. Hva er menn sammenlignet med fjell?
Menn er enten arrogante eller dumme.
Er de tiltalende, har de ikke sin egen vilje.
Pass deg, skatt. Det lyder bittert.
Jeg så Mr Darcy på Rosings.
Hvorfor sa du ikke det?
Nevnte han Mr Bingley?
Nei.
Nei, det gjorde han ikke.
Å, hva er vel menn sammenlignet med fjell?
Eller vogner som virker?
Hvor er vi?
Jeg tror vi er like ved Pemberley.
- Er Mr Darcy hjemme? - Det er mannen.
Bra utstyrt innsjø. Jeg vil gjerne se den.
La oss droppe det.
Han er så...
Jeg vil helst ikke, han er så... så...
- Så hva? - Så rik.
Du milde, Lizzie, for en snobb du er!
Du har innvendinger mot Mr Darcy fordi han er rik. Han kan ikke noe for det.
Han er der ikke uansett. Disse store mennene er aldri hjemme.
Kom igjen.
- Er herren din hjemme? - Ikke så ofte som ønskelig.
Han elsker dette stedet.
Hvis han gifter seg, ser du mer til ham.
Han er veldig lik sin far.
Da min mann var syk, kunne ikke Mr Darcy få gjort nok.
Han organiserte tjenerne for meg.
Det er han, Mr Darcy.
Et pent ansikt.
Lizzie, er det en likhet?
Kjenner denne unge damen Mr Darcy?
Bare litt.
Synes du ikke han er en kjekk mann?
Jo.
Jo, det må jeg si han er.
Dette er søsteren hans, Miss Georgiana.
Hun synger og spiller dagen lang.
Er hun hjemme?
Miss Elizabeth.
- Jeg trodde du var i London. - Nei.
Nei, det er jeg ikke.
Nei.
- Vi kunne ikke kommet... - Jeg kom tilbake en dag tidligere...
Jeg er med tanten og onkelen min.
Har dere en fin tur?
Veldig fin.
- I morgen skal vi til Matlock. - I morgen?
- Bor dere i Lambton? - Ja, på Rose and Crown.
Ja.
Jeg beklager for å trenge meg på.
De sa huset var åpent for besøkende. Jeg ante ikke.
- Får jeg følge deg til landsbyen? - Nei.
- Jeg er glad i å gå. - Ja.
Ja, jeg vet det.
Farvel, Mr Darcy.
Denne veien, sir.
Er du sikker på at du ikke vil sitte med oss?
Vi traff nettopp Mr Darcy. Du sa ikke at du så ham.
Han ba oss spise med ham i morgen. Var han ikke høflig?
- Veldig høflig. - Ikke som du sa overhodet.
Spise med ham?
Det er noe behagelig ved munnen hans når han snakker.
Er det greit å utsette reisen en dag til?
Han vil spesielt at du skal treffe søsteren hans.
Søsteren hans.
Miss Elizabeth!
Min søster, Miss Georgiana.
Broren min har fortalt så mye om deg
- at jeg føler vi er venner allerede. - Takk.
- For en fin pianoforte. - Broren min ga meg den.
- Det burde han ikke. - Jeg burde.
- I orden. - Er hun ikke lett å overtale?
En gang måtte han høre meg spille.
- Han sier du spiller ganske pent. - Da lurer han seg selv.
- Jeg sa "ganske pent". - "Ganske pent" er ikke "veldig pent".
Jeg er fornøyd.
- Mr Gardiner, liker du å fiske? - Veldig.
Vil du bli med meg til innsjøen i ettermiddag?
Beboerne der har fått være i fred lenge nok.
- Med glede. - Spiller du duetter, Miss Elizabeth?
- Bare under tvang. - Bror, tving henne.
Utmerket fiske, godt selskap. Litt av en kar.
Takk skal du ha, Mr Darcy.
Et brev til deg, madam.
Det er fra Jane.
Det er fryktelige nyheter.
Lydia har rømt...
...med Mr Wickham.
De har dratt gud vet hvor.
Hun har verken penger eller kontakter. Jeg frykter hun er fortapt.
Dette er min skyld.
Jeg burde blottstilt Wickham da jeg kunne.
Nei, dette er min skyld.
Jeg kunne ha motvirket dette hvis jeg var åpen med søstrene mine.
Har noe blitt gjort for å hente henne?
Min far har dratt til London, men jeg vet intet kan gjøres.
Vi har ikke noe håp.
Hvis jeg kunne, ville jeg hjulpet.
Sir, jeg tror det er for sent.
Dette er meget alvorlig. Jeg forlater deg. Farvel.
Jeg er redd vi må dra straks.
Jeg blir med Mr Bennet og finner Lydia før hun ødelegger familien.
Hvorfor slapp Forster-familien henne av syne?
Jeg sa alltid at de ikke var skikket til å passe henne.
- Og nå er hun ødelagt. - Alle er det.
Hvem vil ta dere nå med en fallen søster?
Stakkars Mr Bennet må nå kjempe mot den forræderiske Wickham
og så bli drept.
Han har ikke funnet ham ennå, mor.
Mr Collins kaster oss ut før han er kald.
Ikke vær redd. Onkel er i London for å bistå i jakten.
Lydia må vite hva dette gjør med nervene mine.
Slik en banking og spasmer!
Lydia, min datter!
Hvordan kunne hun gjøre noe slikt mot sin stakkars mor?
- Du kan ikke det! - Ikke vær en baby.
- Kitty, gi meg det. - Hvem er det til?
Det er adressert til far.
Det er onkels håndskrift.
Far, det er et brev.
- La meg få pusten. - Det er onkels håndskrift.
- Han har funnet dem. - Er de gift?
- Jeg skjønner ikke skriften. - Gi meg det.
Er de gift?
De blir det hvis far gir henne 100 pund i året. Det er hans betingelse.
- Sier du ja til dette? - Selvsagt.
Gudene vet hvor mye onkel må ha lagt ut til den jammerlige mannen.
Hva mener du?
Ingen mann ville ektet Lydia
med så lite som 100 pund i året.
Onkelen deres må ha vært sjenerøs.
Tror du det er en stor sum?
Wickham er et fjols hvis han sier ja til mindre enn 10 000 pund.
- Du godeste! - Far!
Lydia gift som 15-åring!
Ring bjellen, Kitty.
Jeg må kle meg og si det til lady Lucas. Gleder meg til å se fjeset hennes.
Si til tjenerne at de får en bolle punsj.
- Vi burde takke onkel. - Han burde hjelpe.
Han er mye rikere enn oss og har ikke barn. Datter som er gift!
Er det alt du kan tenke på?
Når du har fem døtre, hva annet kan du tenke på?
Da vil du kanskje forstå.
Du vet ikke hvordan han er.
- Lydia! - Å, mor!
Vi passerte Sarah Sims i vognen hennes.
Jeg tok av meg hansken så hun kunne se ringen.
Så bukket jeg og smilte som...
Hun var nok ikke halvparten så strålende som deg, skatt.
Dere må dra til Brighton.
Det er stedet å møte ektemenn. Jeg håper dere har min flaks.
Lydia.
Jeg ville høre hver detalj, Lydia.
Jeg er vervet til et regiment i Nord-England.
Glad for å høre det.
Ved Newcastle. Vi drar dit i neste uke.
- Kan jeg komme på besøk? - Det er utelukket.
Mandag morgen kom, og jeg var forfjamset.
Jeg vil ikke høre det.
Der var tanten min og prekte som om det var en preken.
- Hun var gyselig. - Skjønner du ikke hvorfor?
Jeg hørte ikke et ord, for jeg tenkte på min kjære Wickham.
Jeg undret om han ville gifte seg i uniformen sin.
Nord-England har et vakkert landskap.
Så jeg lurte: Hvem skal bli forloveren hvis han ikke kommer tilbake?
Flaks at han gjorde det, ellers måtte jeg spurt Mr Darcy.
- Mr Darcy! - Jeg glemte det!
- Jeg skulle ikke sagt noe. - Var Mr Darcy i bryllupet deres?
Det var han som oppdaget oss.
Han betalte for bryllupet, Wickhams andel og alt.
Men han ba meg ikke si noe.
- Mr Darcy? - Slutt, Lizzie.
Mr Darcy er ikke halvparten så ille som deg noen ganger.
Kitty, har du sett ringen min?
Skriv ofte, skatt.
Gifte kvinner har aldri mye tid til å skrive.
Jeg tror ikke du vil.
Da jeg giftet meg med faren din, var det ikke nok timer i døgnet.
Søstrene mine kan skrive, for de har ikke noe annet å gjøre.
Det er intet som er verre enn å ta farvel med sine barn.
Det er så bedrøvelig uten dem.
- Farvel. - Farvel, Lydia. Farvel, Mr Wickham.
Ha det, Kitty. Ha det, far.
Jeg skjønner ikke hva faren din gjør med alt det blekket.
Mrs Bennet.
Hørte du nyhetene, madam? Mr Bingley kommer til Netherfield.
Mrs Nichols bestiller et svinelår. Hun venter ham i morgen.
I morgen?
Ikke at jeg bryr meg. Mr Bingley betyr ikke noe for oss.
Jeg vil ikke se ham igjen.
Vi skal ikke nevne det. Er det sikkert at han kommer?
Ja, madam. Jeg tror han er alene. Søsteren er igjen i byen.
Jeg aner ikke hvorfor han tror vi er interessert. Kom, jenter.
Vi må gå hjem straks og si det til Mr Bennet.
Den uforskammede mannen. Lurer på hvordan han våger å vise fjeset sitt.
Det er i orden, Lizzie.
Jeg er glad han er alene, for da ser vi mindre til ham.
Ikke at jeg er redd for meg selv. Men jeg liker ikke kommentarene.
Beklager.
Han er her. Han er her. Han er på døren.
- Mr Bingley! - Mr Bingley?
Du godeste! Alle oppfører seg naturlig.
Uansett hva dere gjør, ikke virk hovne.
Det er noen med ham. Mr Ett-eller-annet, den pompøse.
Mr Darcy? For en frekkhet. Hvorfor kommer han hit?
Stille, Jane. Mary, legg den bort. Finn noe nyttig å gjøre.
Gud, jeg får slag, det er sikkert.
Kitty.
- Vi kan ikke ha dette her. - Mary, båndene, båndene.
Mary, sett deg ned. Mary!
Mr Darcy og Mr Bingley, ma'am.
Så hyggelig å se deg, Mr Bingley.
Det er noen forandringer siden sist.
Miss Lucas er gift og etablert. Også en av mine døtre.
Du har nok sett det i avisene,
selv om det ikke sto som det burde.
Veldig kort. Ikke noe om familien hennes.
Ja, jeg hørte om det. Jeg gratulerer.
Men det er hardt å være borte fra Lydia.
Mr Wickham har blitt overført til Newcastle, hvor det enn er.
Skal du bli på landet lenge?
Bare noen få uker i jaktsesongen.
Når du har drept dine egne fugler,
kan du gjerne komme hit og skyte så mange du vil.
Mr Bennet sparer gjerne de beste kullene til deg.
Utmerket.
- Har du det bra, Mr Darcy? - Bra, takk.
Jeg håper været holder seg.
- Jeg drar til byen i morgen. - Så snart?
Jane ser bra ut, ikke sant?
Det er sikkert.
Vi får komme oss av sted.
Darcy. Det har vært hyggelig å se dere alle igjen.
Miss Elizabeth. Miss Bennet.
Kom tilbake igjen.
l fjor vinter lovet du å spise familiemiddag med oss.
Jeg har ikke glemt det. Minst tre retter.
Unnskyld meg.
Helt utrolig.
Vi skulle gå inn og hun skulle si: "Sitt ned."
Så jeg føler...
Det er en katastrofe, ikke sant?
Det har vært...
- Miss Bennet. - Mr Bingley.
Jeg går bare inn og sier det.
Ja, nettopp.
Glad det er over. Nå kan vi treffes som likegyldige bekjentskaper.
Å, ja.
Du kan ikke tro at jeg er så svak at jeg er i fare nå.
Du står i fare for at han blir mer forelsket i deg enn noen gang.
- Synd han kom med Mr Darcy. - Ikke si det.
Hvorfor ikke?
Jane.
- Jeg har vært så blind. - Hva mener du?
Se, det er ham. Han er tilbake. Han har kommet.
Jeg vet det er keitet,
men jeg vil be om å få snakke med Miss Bennet.
Alene.
Alle inn på kjøkkenet straks.
Unntatt deg, Jane, selvsagt.
Mr Bingley, det er så fint å se deg igjen så snart.
Først må jeg si at jeg har vært en dust.
Kitty, vær stille.
Ja.
Tusen ganger ja.
Gudskjelov for det. Jeg trodde aldri det ville skje.
Jeg er sikker på at de får det fint sammen.
De har likt temperament.
De vil alltid bli snytt av tjenerne sine.
Og være så sjenerøse med resten at de alltid vil bruke mer enn inntekten sin.
Mer enn inntekten? Han har 5000 i året.
Jeg visste hun ikke var så vakker for intet.
"...må være fritt for all uoppriktighet.
Hun kan bare effektivt uttrykke seg til følelsene til andre
hvis sinn gløder med følsomhetens varme
og argumenter stammer fra overbevisning.
Hun må føle innflytelsen av de lidenskapene og følelsene
som hun ønsker å inspirere..."
Kan man dø av lykke?
Han visste ikke at jeg var i byen i vår.
- Hvordan redegjorde han for det? - Han trodde jeg var likeglad.
- Et mysterium. - Sikkert forledet av søsteren sin.
Bravo. Det er det mest uforsonelige du har sagt noen gang.
Lizzie, kunne jeg bare se deg så lykkelig.
Var det bare en slik mann til deg.
Kanskje Mr Collins har en fetter.
- Hva er det? - Hva?
Kanskje han har skiftet mening.
Kommer!
Ja.
Lady Catherine.
Resten av dine barn, antar jeg?
Alle unntatt et. Den yngste har nylig giftet seg.
Min eldste mottok et frieri i ettermiddag.
- Dere har en liten hage. - Skal det være en kopp te?
Overhodet ikke. Jeg må snakke med Miss Elizabeth Bennet alene.
Det haster.
Du må skjønne hvorfor jeg er her.
Jeg aner ikke hva som ga meg denne æren.
Jeg ber deg ikke tøyse med meg.
En urovekkende rapport har nådd meg.
At du akter å ekte min nevø, Mr Darcy.
Jeg vet at dette er oppdiktet. Selv om jeg ikke vil skade ham
ved å anta at det er mulig, dro jeg sporenstreks for å gjør mitt syn klart.
Hvis du trodde det var umulig, lurer jeg på hvorfor du kom så langt.
For å høre deg motsi det.
At du kommer vil bekrefte hvis en slik rapport eksisterer.
Hvis? Later du som du er uvitende?
Er det ikke deg selv som har spredd ryktet?
Jeg har aldri hørt om det.
Kan du si at det ikke er noe grunnlag for det?
Jeg later ikke som jeg har en likefremhet med ladyen.
Du kan stille et spørsmål jeg kanskje nekter å besvare.
Har min nevø bedt deg om din hånd?
Ladyen har erklært at det er en umulighet.
Mr Darcy er forlovet med min datter. Hva sier du nå?
Hvis det er tilfelle, kan du ikke anta at han har tilbudt meg det samme.
Egoistiske jente. Denne alliansen har vært planlagt siden de ble født.
Tror du det kan forhindres av en kvinne med dårligere stamtavle
hvis søsters flukt resulterte i et skandaløst dekkekteskap
kun oppnådd fordi din onkel betalte for det?
Du store himmel! Skal Pemberleys skygger bli forkvaklet av slikt?
Si meg en gang for alle, er du forlovet med ham?
Det er jeg ikke.
Kan du love meg å aldri inngå en slik forlovelse?
Det vil jeg ikke nå eller aldri.
Du har fornærmet meg på alle måter,
og kan nå ikke ha noe ytterligere å si.
Jeg må be deg dra straks.
God kveld.
Jeg har aldri blitt behandlet slik i mitt liv!
- Hva i all verden skjer? - En liten misforståelse.
For en gangs skyld, la meg være!
- Jeg fikk ikke sove. - Ikke jeg heller. Min tante...
Ja, hun var her.
Hvordan kan jeg gjøre bot for hennes oppførsel?
Etter det du har gjort for Lydia
og, antar jeg, for Jane, er det jeg som må gjøre bot.
Du må vite det. Du må vite det kun var for deg.
Du er for sjenerøs til å tulle med meg.
Du snakket med tanten min i går, og det har lært meg å håpe
på ting jeg knapt tillot meg selv før.
Hvis dine følelser er som de var i april, så si det straks.
Min kjærlighet er uforandret.
Men ett ord fra deg vil få meg til å tie i evigheten.
Hvis følelsene dine har endret seg...
...må jeg fortelle deg
at du har forhekset meg i kropp og sjel, og jeg elsker...
Jeg elsker... Jeg elsker deg.
Jeg vil helst aldri skilles fra deg fra denne dagen.
Da, så.
Hendene dine er kalde.
Kan du lukke døren, Elizabeth?
Lizzie, har du gått fra vettet? Jeg trodde du hatet mannen.
- Nei, far. - Han er veldig rik.
Og du vil få finere vogner enn Jane.
Men blir du lykkelig av det?
Har du ingen annen innvending enn at du tror jeg er likegyldig?
Overhodet ikke.
Vi kjenner ham som en stolt og uhyggelig type.
Men dette spiller ingen rolle hvis du liker ham.
Jeg liker ham.
Jeg elsker ham.
Han er ikke stolt. Jeg tok feil. Jeg tok fullstendig feil av ham.
Du kjenner ham ikke, far. Hvis jeg fortalte hvordan han er,
hva han har gjort...
Hva har han gjort?
Men hun liker ham ikke. Jeg trodde ikke hun likte ham.
Jeg også. Det trodde vi alle.
Vi må ha tatt feil.
- Det blir ikke første gang. - Eller siste.
Gude Gud.
- Jeg må betale ham tilbake. - Nei.
Du må ikke si det til noen. Han ønsker ikke det.
Vi feilbedømte ham, far. Jeg mer enn noen. På alle måter.
Ikke bare i denne saken.
Jeg har vært fjollet.
Men han har vært dum med Jane, som med så mange andre ting.
Men det har jo jeg også.
Vi to er...
Vi to er så like.
Begge er sta.
Far, jeg...
Du elsker ham virkelig, hva?
Veldig høyt.
Jeg kan ikke tro at noen fortjener deg.
Men jeg er visst nedstemt.
Så jeg støtter det hjertelig.
Jeg kunne ikke gitt deg bort, Lizzie, til noen mindre verdig.
Takk.
Hvis unge menn kommer etter Mary eller Kitty, så send dem inn.
Jeg er overhodet ikke opptatt.